RIDICATII – MĂRTURII DIN SIBERIA | Maria Breahnă, din Băcioi, Chișinău: Activistul se făcea a scoate din sertar pistolul și-l punea înapoi, întrebând – dai, sau nu dai postavka (AUDIO)
-
23 Ianuarie 2022 17:09
![](https://media.radiochisinau.md/image/202201/640x360/180793-151617.jpg)
Maria Breahnă s-a născut în satul Lesnaia, regiunea Tiumeni, Siberia. Anume acolo au fost deportați părinții săi, împreună cu cei doi frați mai mari, Dumitru și Pelagheia, iar alt frate, Nicolae, s-a născut și el în Siberia. Ridicați în noaptea de 5 spre 6 iulie 1949, alături de alte 20 de familii din comuna Băcioi, municipiul Chișinău, unica lor vina era că bunelul, Ștefan Hâncu, fusese un vrednic primar al comunei în perioada interbelică. Fostul primar dispăruse fără urmă mai devreme, fiind ridicat de călăii bolșevici împreună cu familia la 13 iunie 1941.
Despre moment tragic al ridicării în toiul nopții, Maria Breahnă povestește cu lacrimi în ochi ce au avut de îndurat cei dragi. Despre vagoanele sufocante, umilințele, foamea, setea îndurate pe drum. Condițiile inumane în care s-au pomenit în Siberia, unde s-a născut fratele Nicolae și unde, ca prin minune, au supraviețuit în prima iarnă:
„Tata îmi povestea că erau de cu seară pregătite 22 de mașini negre, care așteptau într-o brigadă, un MTS. Ca hoții au venit noaptea, au sculat lumea din somn, țăranii obosiți după o zi de muncă – prășeau popușoii pe atunci, era multă muncă prin soare. Care dormeau pe prispe, cu călcâiele crăpate, că ei nu-și mai căutau de viața lor, prinși tot timpul în muncă... Au fost arestați, scoși din case și duși. Le-au spus – luați-vă niște merinde pentru prima necesitate. Ce puteai să iei? Mama a luat o pereche de puișori, niște hăinuțe, mai mult nimic. Cu pielea goală s-au dus. Fratele avea 13 ani, sora vreo 16 și mama însărcinată de vreo 7 luni... I-au urcat în mașini – erau bocete în sat, hămăiau câinii... Unele persoane spuneau că așa le trebuie, alții ziceau - sărmanii oameni unde îi duc?”, povestește Maria Breahnă.
Ca și majoritatea celor deportați, părinții Mariei Breahnă, erau oameni gospodari. Înainte de deportare, afirmă femeia din spusele părinților, statul le impunea niște impozite exagerate, pe care cu greu le puteau a achita:
„Mama povestea că atâtea impozite cereau înainte de a-i deporta! O chema la primărie, unde o țineau până la 1-2 de noapte și cereau să dea atâtea găini, atâtea ouă, atâta lână, atâta carne... Și după foametea aceea, știți, nu aveau nimica aproape. Activistul se făcea a scoate din sertar pistolul și-l punea înapoi, și iarăși îl scotea și iar îl punea. Întreba – dai, sau nu dai, hai semnează! Și mama spunea că semna, numai ca să se ducă acasă, la copii. Și apoi se duceau și cumpărau produse de prin altă parte, numai ca să dea la stat postavka...”
Mai multe detalii despre cele ce au avut de îndurat în deportare familia Mariei Breahnă, din comuna Băcioi, Chișinău și despre viața lor după reîntoarcerea acasă, aflați din interviul realizat de Alina Rusu.